Det var efter att polarisarna smält till följd av växthuseffekten...
...och haven hade stigit och dränkt så många städer utefter alla kuster.
Amsterdam, Venedig, New York - förlorade för all framtid.
Miljontals människor tvingades flytta. Klimatet hade blivit kaotiskt.
Hundratals miljoner svälte i fattiga länder. På andra håll rådde välstånd-
-sedan de flesta i-länder infört stat- liga restriktioner för barnafödandet.
Det var därför robotar, som inte blev hungriga eller medförde kostnader-
-blev en så viktig ekonomisk del i samhällsstrukturen.
Att skapa en artificiell varelse har alltid varit vår dröm.
lnte bara sedan våra förfäder fick världen att häpna-
-med de första tänkande maskinerna: Primitiva monster som spelade schack.
Den artificiella varelsen är verklighet, en fulländad mänsklig avbild. . .
. . .med verklighetstrogna lemmar, verklighetstroget tal. . .
. . .och med mänskliga reaktioner.
Och till och med minne för smärta.
Hur känner du dig nu - arg, chockad?
-Jag förstår inte. -Vad gjorde jag med dina känslor?
Ni gjorde det mot min hand.
Där har vi problemet. - Klä av dig.
På Cybertronics har den artificiella varelsen nått sin höjdpunkt.
Den ''meka'' som stått modell för alla som tjänar oss i vårt dagliga liv.
Det räcker. - Men än kan vi inte slå oss för bröstet!
Visst kan vi känna oss stolta, men vad har vi åstadkommit?
Gapa, Sheila.
En leksak som svarar på sinnesintryck, med intelligenta beteendekretsar. . .
. . .och en nervcellssekvenseringsteknik som är lika gammal som jag.
Jag tror att min kartläggning av impulserna i en enda nervcell-
-gör det möjligt för oss att tillverka en kvalitativt annorlunda meka.
Jag föreslår att vi tillverkar en robot. . .
-. . .som kan älska. -Älska?
Vi säljer ju tusentals älskarmodeller varje månad.
Javisst, du är ju vår egen bästa kund.
Kvalitetskontroll är faktiskt viktigt.
Vad är kärlek?
Först spärrar jag upp ögonen, andas snabbare, värmer upp huden och rör. . .
Och så vidare. . . Tack.
Jag menade inte sensualitets- simulatorer, jag sa ''älska'' .
Som ett barn älskar sina föräldrar.
Jag vill tillverka en barnrobot som kan älska.
En barnrobot som älskar de föräldrar den tilldelas och älskar dem för evigt.
Ett mekabarn?
En meka med egna tankar, med nervcellsrespons.
Kärleken skulle bli det som ger dem det undermedvetna de inte haft förut.
En inre bildlig värld, intuition, egna tankegångar. . .drömmar.
En robot som kan drömma. . .? Och hur ska vi lyckas med det?
Med tanke på den hätska stämningen mot mekor i dag-
-handlar det inte bara om att skapa en robot som kan älska.
Frågan är väl om man kan få människor att älska robotar?
Det blir ett tillgivet barn som aldrig blir sjukt eller förändras.
För alla barnlösa par som längtar förgäves-
-kan vår lilla meka skapa en helt ny marknad och fylla ett stort behov.
Ni har inte svarat på min fråga. . . Om en robot kan älska en människa-
-vilket ansvar har då den människan gentemot mekan?
-Det är en moralisk fråga. -Världens äldsta.
Men skapade inte Gud Adam för att älska Honom?
TJUGO MÅNADER SENARE
KRYOTEKNlK
''Barnet föddes när de första höstlöven föll. ''
''Ett gossebarn. Marians önskan hade besannats. ''
''Pojkens hår var ljust. Han döptes till Martin efter sin farfar. ''
Dr Frazier. Jag läste en artikel i en läkartidning. . .
-Hejsan, Monica. -. . .om hur virus kunde förstöras. . .
Jag hör fortfarande.
Jag är orolig för henne, Henry.
Hon känner att hon borde sörja er son. Efter fem år känner du likadant-
-men läkarvetenskapen försäkrar att Martin kan botas med tiden.
Därför får hon inte utlopp för sin sorg.
Vi kanske inte kan rädda er son, men din fru kan få hjälp.
-Valet av föräldrar var oerhört svårt. -Nästan svårare än prototypen.
Av våra tvåtusen anställda var det förvånansvärt få som uppfyllde kraven.
Anställningsmeriter, livsstilskvalitet. . .
. . .lojalitet mot firman, och, i det här fallet-
-en familjetragedi som gör honom mer kvalificerad.
Jag ska tala med honom.
-Slå inte ihjäl mig nu. -Vad är det?
Jag älskar dig. Slå inte ihjäl mig nu.
Dörrarna åkte igen.
Jag tycker om golvet.
Jag går inte med på det här! Man kan inte ersätta sitt barn!
-Vi kan lämna tillbaks honom. -Hur kunde du?!
-Jag gör som du vill. -Trodde du att jag bara. . .
-Jag gör som du vill! -Jag vet inte vad jag vill.
Då lämnar jag tillbaks honom till Cybertronics i morrn bitti.
Bra.
Såg du hans ansikte, Henry? Han ser så verklig ut.
-Men det är han inte. -Nej.
-lnuti är han precis som alla andra. -Bara en massa sladdar.
Men på utsidan ser han så verklig ut.
Som ett riktigt barn.
Ett mekabarn.
Ett barn.
Förtroendet företaget visat mig, oss, är oerhört stort.
Vi måste följa en enkel procedur om du vill behålla David.
Det finns ett präglingsprotokoll: En lista med sju ord-
-som måste läsas upp för David i rätt ordning.
För vår egen säkerhet är präglingen oåterkallelig.
Barnrobotens kärlek programmeras, vi blir en del av honom för alltid.
Därför kan inget mekabarn säljas vidare.
Den som inte vill behålla sitt barn måste låta Cybertronics förstöra det.
Jag fick skriva under ett kontrakt för att du ens skulle få se David.
Du måste också skriva under.
Monica, programmera honom inte förrän du är helt säker.
Det är väl klart att jag inte är säker.
Vill ni att jag ska sova nu?
Bra idé.
Det är sent, klockan är efter nio. Hur länge brukar du få vara uppe?
Jag kan inte sova, men jag kan ligga still och vara knäpptyst.
Pyjamasen borde passa, vi ses i morrn bitti.
Klär du på mig?
Det överlåter jag åt er pojkar.
Upp med armarna.
-Är det en lek? -Ja.
Kurragömma.
Jag hittade dig.
Gå in på ditt rum och lek.
-Jag hittade dig. -Ut härifrån! Och stäng dörren!
PRÄGLlNGSPROTOKOLL Varning: Oåterkalleligt
lNSTRUKTlONER: 1 ) Läs upp orden tydligt och långsamt
-Är det en lek? -Jag ska läsa upp några ord. . .
Du kommer inte att förstå något, men jag vill att du lyssnar ändå-
-och ser på mig hela tiden. Kan du göra det?
Ja, Monica.
-Känner du min hand i nacken? -Ja.
-Gör det ont? -Nej.
Se på mig. . . Är du beredd?
Fjädermoln.
Sokrates.
Partikel.
Decibel.
Orkan.
Delfin.
Tulpan.
Monica.
David. . .Monica.
Undrar om jag gjorde rätt.
Vad betydde orden, mamma?
Vad kallade du mig?
Mamma.
Vem är jag, David?
Du är min mamma.
Du doftar ljuvligt. Jag älskar när du har den parfymen.
-Älskar du mig när den tagit slut? -Nej.
Men vi kan gifta om oss och välja en som är vanligare. . . Nu måste vi gå.
Följ oss till dörren, älskling.
Min sko!
Slipsen, Henry! Du är hopplös!
-Han bäddade vår säng. -Han anstränger sig så.
-Och han gör kaffe åt mig! -Det är kusligt, man hör honom aldrig.
-Han är bara ett barn. -En leksak. . . !
Han är en gåva. . .från dig.
När vi gått låses dörrar och fönster så du kan inte gå ut ur ditt rum. . .
-Jag tog för mycket parfym. -Doftar jag ljuvligt?
Mamma. . .
Kommer du att dö?
En dag gör jag det.
-Då blir jag ensam. -Oroa dig inte så mycket.
Hur länge lever du?
Jättelänge.
l femtio år.
Jag älskar dig, mamma.
Jag hoppas att du aldrig dör. Aldrig nånsin.
Älskling! Snart kommer vi på tok för sent!
Den har tillhört Martin, min son.
Han heter Teddy. - Det här är David.
Teddy är en superleksak, jag vet att ni är rädda om varann.
Jag är ingen leksak. . . !
Henry. . . ! Förlåt.
-Vad gjorde du? -Jag berättar sen.
Är femtio år en lång tid?
Det tror jag inte.
Jag svarar!
-Ge mig den. -Titta vad jag kan.
Kan ni dröja lite? Er man vill tala med er, det är viktigt.
Ja. - Ge mig luren nu.
Monica... Hör du mig? Svara, Monica!
Gå och lek med Teddy.
Vad är det, Henry?
Va. . .? När då?
Det underbaraste i hela världen har hänt.
Det här är Martin. . .min son.
Vi tävlar och ser vem han går till först.
Ropa du också.
Mamma!
Är de dumma mot dig?
Förut var han en superleksak, nu är han gammal och dum.
-Vill du ha honom? -Ja, tack.
Nu är du den nya superleksaken. Vad kan du göra för nåt?
Kan du gå i taket eller på väggarna?
Kan du sväva eller flyga?
-Kan du det? -Nej, för jag är riktig. . . !
-Kan du ha sönder den? -Helst inte.
De ser faktiskt bättre ut i småbitar.
Jag kan inte.
Res på dig.
De har gjort dig större.
-Vilka då? -Dockmakarna. Du är längre än jag.
-Varför ser du inte ut som en? -Som en. . .
Du är inte söt som en docka. Du ser ut som en vanlig pojke.
-När är din födelsedag? -Jag har aldrig haft nån.
När tillverkades du? När är din ''tillverkningsdag''?
Det minns jag inte.
Vad är det första du minns, då?
-En fågel. -Vilken sorts fågel?
En fågel med stora vingar och fjädrar som sticker upp.
-Kan du rita den? -Ja.
Det ser ut som en påfågel. Kan du säga peacock?
Kan du säga pee?
Säg det två gånger fort.
-Och sen de gröna. . . -Kan du läsa för oss?
Får jag se?
David kommer att älska den. . . !
''Efter föreställningen gick han in i köket''-
-''där det hela lammet till middagen grillades på det snurrande spettet. ''
''Han såg att veden inte skulle räcka och sa till Harlekin och Kasper: ''
''Hämta hit Pinocchio, han hänger på en spik. ''
''Han är gjord av trä och får bli ved åt min stek. ''
''Pinocchio arbetade till midnatt. Han gjorde inte åtta korgar, utan sexton. ''
''Sen gick han till sängs och somnade. ''
''Han drömde att han såg fen som log så vackert. ''
''Hon kysste honom och sa: Tappre Pinocchio. . . ''
''Eftersom ditt hjärta är gott förlåter jag dina missgärningar. ''
''Lova att vara snäll så blir du lycklig. ''
''Drömmen tog slut och Pinocchio vaknade full av förundran. ''
''Han blev så häpen när han upptäckte''-
-''att han inte längre var en docka, utan en riktig pojke, som alla andra. ''
Josephine har tydligen tagit ledigt.
Herregud. . . Det ante mig.
-Allt var ju jättebra. -Hon var olycklig!
Det sa aldrig han nåt om.
-Beror det på nedskärningarna? -lngen aning, jag får aldrig veta nåt.
-Har de verkligen viktproblem? -Det har jag med.
Det har du inte alls. Var inte fånig.
Det där med inre skönhet. . .
Du går sönder.
Kan han äta?
-Jag vet inte. -Gör inte så.
Vad håller du på med, David? - Lägg ner gaffeln, Martin!
Sluta nu, David! - Du provocerar honom. Sluta.
Sluta nu - båda två!
Sluta! Sluta, David!
Det är fullt av spott.
-Det stinker vitlök. -Vi borde slänga in en mintkaramell.
lnte röra. . . !
Du har kladdat ner dig ordentligt.
Spenat kan kaniner, människor och Karl-Alfred äta - inte pojkrobotar.
Var inte orolig, mamma. Det gör inte ont.
Det är mer kvar.
Om du gör nåtjättespeciellt åt mig...
. . .ett viktigt uppdrag. . .
. . .så säger jag till mamma att jag älskar dig.
Då kommer hon också att älska dig.
Vad ska jag göra?
Du måste lova först, sen berättar jag.
Du måste berätta först, sen lovar jag.
Jag vill ha en lock av mammas hår. Vi kan ha den tillsammans.
Om du hade en sån, och bar den jämt, kanske hon skulle älska dig ännu mer.
Som prinsessan i filmen vi såg. När hon hade prinsens hår i halsbandet-
-så älskade han henne.
-Vi kan be henne om det. -Det måste vara ett hemligt uppdrag.
Smyg in till mamma när hon sover. . .
. . .och klipp av det.
Det kan jag inte. Jag får inte.
Du lovade. Du sa: ''Berätta, så lovar jag. '' Visst gjorde du?
Varför gjorde du så?! Varför?! Svara, för helvete!
Du gör honom illa. . . ! Du har sönder honom!
Henry, jag ville att mamma skulle älska mig. . .mer.
Mitt öga, jag tror det blöder. . . !
Svartsjuka och rivalitet är normalt.
Martin har bara varit hemma en månad, alla syskon utmanar varandra.
Det var en lek som gick för långt. Han är ju nästan mänsklig.
-Han höll i en kniv. . . ! -Sax.
-Det var ett vapen. -Varför skulle han vilja skada mig?
Det vet vi inte! Han kan vara farlig för dig, för Martin, för hela familjen.
Du får inte lämna tillbaks honom.
Men om han har skapats för att älska borde han faktiskt kunna hata också.
Vi vet inte vad han kan ta sig till.
Har den äran, Martin!
Jag har gjort den själv.
-Är det din lillebror? -lnte precis.
-Han är en meka. -Vad är det?
Vi är organiska - du är mekanisk.
Orga - meka.
-Sluta! -Jag visste inte att de gjorde barn.
Kan du kissa?
-Nej. -Få se det du inte kan kissa med, då.
Den känns så riktig.
Vad läskigt.
-Den känns så riktig. -Det är för verkligt.
Mekariktig.
Har han DAS?
Damage Avoidance System. Smärtvarningssystem.
Vår betjänt har det. Så de inte tar i saker som brinner och sånt.
Kolla nu.
Jag ska inte göra dig illa.
Jag ska inte skära dig, säg till när det känns.
-Skydda mig. -Släpp mig!
Skydda mig, skydda mig. . .
Han andas inte!
Jag måste prata lite med dig.
Kära mamma, jag älskar dig och Teddy.
Jag älskar dig och Henry och solen skiner.
Jag är vår son. Jag hatar Teddy, han är inte riktig. . .
Jag är din lilla pojke, Martin också, men inte Teddy.
Vad fina de är.
Tack.
Vi kan väl ta en åktur i morgon på landet, du och jag. Vill du det?
-Teddy också? -Ja.
Tack, mamma. Tack snälla.
l morgon är det vår dag.
Vart ska vi?
Är det fint där?
Är det glädjetårar?
Vad får vi till middag?
Du kan inte äta.
Men jag tycker om att sitta vid bordet.
Hör på nu. . . !
Hör på nu.
Du kan inte förstå varför, men jag måste lämna dig här.
Är det en lek?
När kommer du och hämtar mig?
Det gör jag inte, du måste vara här själv.
Ensam?
Med Teddy.
-Nej, snälla mamma! -Annars förstör de dig.
Förlåt att jag hade sönder mig själv, klippte av ditt hår och gjorde er illa. . .
Jag måste gå nu! Sluta!
Jag måste gå.
Om jag blir en riktig pojke som Pinocchio, får jag komma hem då?
-Det var en saga. -Som berättar hur det är.
Sagor är inte verklighet, du är inte verklig!
Ta det här, låt ingen få se hur mycket det är.
Gå inte åt det hållet! Då tar de dig, låt dem aldrig ta dig!
Akta dig för köttmarknader och folkmassor!
Akta dig för alla människor, du kan bara lita på mekor!
Varför överger du mig?
Jag är ingen riktig pojke, men jag vill försöka.
Släpp mig, David. Släpp!
Förlåt att jag inte berättade om världen utanför.
Jag är rädd.
-För mig? -Ja.
-Att jag ska göra dig illa? -Ja.
Jag tror du är rädd att ge dig hän.
Jag tror du är rädd att vara lycklig.
Och det gör mig upphetsad.
Är du rädd att se stjärnorna, Patricia?
Jag kan hjälpa dig nå dem.
Jag är rädd för det du har under kläderna.
Får jag se den först?
Är det första gången med en som jag?
-Jag har aldrig varit med en meka. -lnte jag heller.
Jag är rädd att det ska göra ont.
När du väl haft en älskarrobot. . .
. . .vill du aldrig ha en riktig man igen.
Är det passionens sår?
Hör du musiken?
Du är en gudinna, Patricia.
Du väcker mina lustar.
Men du är värd något mycket bättre i ditt liv.
Du är värd. . .
. . .mig.
-Tjena, Joe - läget? -Hej, Jane - hur går kneget?
-Tjena, Joe - läget? -Var-god-stör-ej-skylt på 1 02:an, tack.
Se till att ditt tillstånd syns när du går.
Köttmarknaden är i Barn Creek och robotjägarna är i farten.
Det var tur att jag mötte er. Tack. Nu har jag en dam som väntar.
Miss Bevins. . .
Det är Joe, er kärleksslav.
Jag har räknat sekunderna sedan vårt senaste möte.
Har du gråtit, Samantha? Jag har hittat en tår.
Tjena, Joe - läget?
Hur många sekunder har egentligen gått sedan ni var tillsammans?
255 1 33.
Farväl, Sam, och glöm aldrig att du dödade mig först.
Nu ligger jag illa till.
Om jag blir en riktig pojke fårjag komma hem.
Då kommer hon att älska mig.
Hur då?
Den blå fen gjorde Pinocchio till en riktig pojke.
Hon kan göra mig till en riktig pojke.
Jag måste hitta henne. Jag måste bli riktig.
Det måste finnas någon ute i världen som vet var hon bor.
Måne på uppgång!
Det är köttmarknaden. De förstör oss på scen, jag har varit där.
-Vad gör vi? -Springer.
Gamla skrothögar!
Gör er av med era mekor. Bli av med allt artificiellt.
Låt några mekor löpa. Finns det några skrothögar utan tillstånd där nere?
Såg du?
Kan vara en människa.
Nej, han har inget utgångsdatum, inget lD-nummer.
-Varför är en ny modell oregistrerad? -Det är en nytillverkad älskarmeka.
Skönt med annat än gammalt skrot.
Det är inte en människa, då? Jag vill inte ha en Trenton-repris.
Det är en meka som går fri!
Då tar vi honom! Bussa hundarna på de andra!
Genomsök slummen!
-Vad heter du? -David.
-Hej, David! Hur gammal är du? -Jag vet inte.
Behöver du nån som tar hand om dig?
Skulle du vilja ha en barnflicka? Jag har många fina referenser.
Vet du var den blå fen bor?
Släpp ut linan. Stanna upp.
Öppna undre buren.
Var inte rädd.
Jag går sönder.
Har nån tappat den här?
Är det din hund?
-Lämna in den, är du bussig! -Alan! Upphittat!
-Känner du David? -Var stänger man av?
Var är David?
Kan du hjälpa mig hitta David?
Jag måste hitta David.
Tar du mig till David nu?
Kan ni skjuta mig över propellergrejen?
lnte genom den, jag har ändrat mig.
Starta era motorer!
Vi, då?
Vi, då?!